Hajde da istražimo razmišljanje Žaka Freska
i društvo kakvo bi on želeo.
Razlog zašto ističemo upotrebu tehnologije
je da bi oslobodila čoveka da teži višim ciljevima.
Mašine bi trebalo da rade prljave, repetativne i dosadne poslove.
Potrebno je desetak godina da se promeni površina Zemlje.
Da bismo sačuvali okruženje od naše gluposti i konflikata,
moramo da promenimo način razmišljanja i da preispitamo naše društvene ciljeve.
Moramo da se potrudimo oko toga kao kad šaljemo ljude na Mesec.
Kad sam imao šest godina
sanjao sam da odletim u svemir.
U to vreme jedini astronauti su bili Fleš Gordon i Bak Rodžers.
Istrajao sam i postao profesionalni astronom.
Imao sam sreće da budem izabran za prvu grupu astronauta.
Dugo smo trenirali,
prolazili kroz najrazličitije simulatore,
ali kada zapravo sednete u raketu,
shvatite da to nije simulator.
Cela letelica je podrhtavala na platformi,
a onda se odozdo začula tutnjava.
Ceo šatl se malo nagnuo napred,
a kada se ponovo ispravio,
odjednom su se upalili motori.
Buka i vibracije su bile neverovatne.
Sledeća dva minuta osećao ogromnu snagu
ispod sebe.
Držao sam se čvrsto i nadao se
da će raketa izdržati.
I naravno, izdržala je.
Gledali smo kroz prozor.
Plavo nebo je već zamenila tama svemira
i u daljini sam ugledao obalu Afrike.
Uvek ću pamtiti osećaj kad sam shvatio
da sam u svemiru.
Izlazak i zalazak sunca se iz orbite vide
16 puta na svakih 24 sata.
Let iznad Zemlje noću omogućava
najbolji uvid u ljudsku civilizaciju.
Tokom dana mogu se videti boje Zemlje,
reljef i kontinenti.
Mogu se videti mnoge divne stvari.
Takođe, vidljiv je i uticaj čoveka na planetu
što izgleda prilično zastrašujuće.
Tokom jedanaest godina letenja
gledao sam neprekidno krčenje Amazonije. [Brazil, 1986]
[Rondonija, 2010, 24 godine krčenja]
Noću se stalno vidi paljenje strnjike
širom sveta.
Vidite kako luke prekriva mulj
i kako se šumski pojas u Africi stalno podiže.
Svesni smo globalnog zagrevanja i toga šta radimo atmosferi.
U svemiru vam postane jasno
koliko je ona u stvari tanka.
Činjenica da je uništavanje okoline
na Zemlji, od strane ljudi,
vidljivo i iz svemira,
znači da to ne smemo ignorisati.
Planeta reaguje na prisustvo ljudskog roda.
"Zemlja je veoma mala pozornica
u ogromnoj kosmičkoj areni. [Karl Sagan, "Bleda plava tačka", 1994]
Setite se reka krvi
koje su prolili svi oni generali i carevi
da bi u slavi i trijumfu
mogli da postanu trenutni gospodari
delića tačke. [Zemlja, sa 6 milijardi kilometara]
Setite se nebrojenih svireposti
koje su stanovnici jednog dela ovog piksela
počinili nad stanovnicima drugog dela.
Koliko su željni da se poubijaju
i kako je vatrena njihova mržnja.
Naši stavovi,
naša umišljenost i uobraženost,
zabluda da smo privilegovani u univerzumu,
ova tačka blede svetlosti dovodi u pitanje.
Naša planeta je usamljena čestica
u beskrajnoj tami svemira.
U tom prostranstvu nema naznaka
da će pomoć stići
i spasiti nas
od nas samih.
Venus projekat predstavlja:
IZBOR JE NAŠ
Dokumentarni film Roksen Medouz i Džoela Holta Muzika: Ket Epl
PRVI DEO
Po prvi put imamo sposobnost, tehnologiju
i znanje da napravimo globalno društvo izobilja za sve.
Ne možemo da nastavimo ovako
jer će posledice biti kobne.
Prema izveštaju Ujedinjenih nacija iz 2012.
globalna populacija će do 2040. godine porasti sa 7 na 9 milijardi.
Tako će rasti i potrebe za resursima.
Predviđa se da će do 2030. potrebe za hranom porasti za 50%,
za energijom 45%
i za vodom 30%.
Trenutno crpimo prirodne resurse
duplo brže nego što mogu da se obnove.
Ako nastavimo ovim tempom, biće nam potrebne još tri Zemlje
da bi se obezbedili potrebni resursi.
Šta je šesto istrebljenje?
Dešava se sada? Šta je uzrok toga?
Ono što ljudska bića rade planeti
je da menjaju osnovne životne uslove
vrlo dramatično i brzo.
A ipak, od prirodnih katastrofa do ratova,
zahvaljujući zastarelim sistemima vrednosti ludilo se nastavlja
ugrožavajući nas na mnogo frontova.
Zar je jedino što znamo da počistimo nered?
Da li su političari sposobni i kompetentni da upravljaju svetom?
Dozvolite da objasnim.
Mir! Nastavite.
Zar nismo sposobni da predvidimo
i planiramo našu budućnost?
Zar imamo urođene mane koje su nepromenljive?
Zašto ih ne bismo streljali? Nišani!
Često čujemo da je ljudska priroda nepromenljiva.
To je ljudska priroda!
I da su naše najveće mane urođene.
Mogu li kriminalci da se poprave? Gluposti!
Rođeni su takvi i ne možete ih promeniti.
FAKTORI KOJI ODREĐUJU PONAŠANJE
Teško je govoriti o ljudskoj prirodi
kao što govorimo o nepromenljivim obrascima ponašanja drugih bića.
Kod ljudi učenje igra glavnu ulogu.
Ja ih zovem "životinje koje uče",
jer uče više od bilo koje druge vrste.
A ipak, uzevši u obzir našu istoriju ispunjenu agresijom,
ratobornim sklonostima,
ljubomorom i mržnjom...
Pucaj!
...imamo još mnogo da učimo.
Nemoguće je ne uzeti u obzir
uslove u kojima živimo.
Naša kultura ne zna za bolje.
Ne znaju šta utiče na formiranje ljudskog ponašanja.
Zato izmisle sopstveni koncept,
ugrade sopstvene vrednosti u ponašanje ljudi
i kažu da je to ljudska priroda.
Upravo tu greše.
Naša kultura sada doživaljava procvat tehnologije.
Mnogi veruju da će nas tehnologija spasiti.
Olakšala nam je život na razne načine.
Nađi parking mesto. Mesto pronađeno.
Nekad je dobra, nekad nije.
Dronovi naoružani projektilima...
Voleo bi da budeš plaćen da špijuniraš komšije?
Tehnologija koju nemamo, a veoma nam je potrebna
da bi se stvarno promenili je tehnologija ponašanja.
Nauka o ponašanju treba da se primeni kao fizika,
hemija i biologija.
To je ono što nedostaje u našoj kulturi
i što je najteže promeniti
jer se protivi načinu na koji većina ljudi razmišlja o sebi.
Ispitivanje ljudskog ponašanja kao što
ispitujemo druge fizičke fenomene
pomoći će nam da razumemo faktore koji utiču na formiranje
naših stavova i ponašanja.
Naučnici podrazumevaju da su stvari kojima se bave
zakonite i uređene. Ako nisu, ne mogu se naučno ispitati.
Bihevioristi smatraju da je ponašanje ljudi
i drugih ogranizama zakonito i uređeno.
Ako to ne mislite, znači da prihvatate
da je ljudsko ponašanje izdvojeno od ostatka prirode.
Mi ne mislimo tako, već smatramo
da je ono deo prirode.
Ljudsko ponašanje je zakonito kao i sve ostalo.
Suncokret se ne okreće prema suncu.
Sunce ga tera da se okreće
privlačeći mu membrane.
Jedrilica ne plovi, pokreće je vetar.
Biljke ne rastu ako ih ne pokrenu
sunce, zemlja, temperatura i ostale stvari.
Sve stvari pokreću druge stvari.
Svi ljudi se ponašaju pod uticajem raznih stvari.
Setite se vaše majke koja kaže "šolja, sto, svetlost
tata, mama", sve dok niste počeli da to ponavljate.
I rasna mržnja je naučena.
Ideali netolerancije i rasne superiornosti
prenose se na nove generacije.
Možete biti vaspitani da mrzite
Afroamerikance, Jevreje, Šveđane ili razne druge ljude.
Mrzim Filipince.
Mrzim Meksikance.
Sve ih mrzim!
Kad bi jevrejski dečak odrastao u nacističkoj kulturi,
postao bi dobar nacista.
OSNOVNI UZROK?
Mehaničke procese čini mnogo međusobno povezanih sistema.
Šta je to, sine? Avion.
Da li leti pomoću propelera?
Propeler se neće okretati ako nema motor, zar ne?
Dakle, pokreće ga motor? Ali motoru je potrebno gorivo.
Znači da ga gorivo pokreće.
Da, ali bez svećica
i kiseonika ono neće sagorevati.
Znači u pitanju su svećice i kiseonik?
Čini se da je tako, ali čak i ako sve to radi,
bez krila i zakrilaca da ga podignu
nikad neće uzleteti.
Onda mu krila i zakrilca omogućavaju da leti?
U stvari, sve to zajedno. To je komplikovana mašina.
Sve te stvari treba da rade zajedno da bi avion poleteo.
Takve su i druge tehnologije, pa čak i ljudsko ponašanje.
Znači sve te stvari čine da avion poleti. Tako je sine.
Kao i mehanički sistemi, naše ponašanje
nema samo jedan uzrok.
Bog ljudima daje dobru ili lošu krv, i to je to.
Na naše ponašanje utiču mnogi međusobno povezani faktori
s kojima se susrećemo.
Okruženje nikad nije isto za dvoje ljudi.
To je u suprotnosti sa izjavama ljudi koji kažu:
"Imam troje dece. Svi su odrasli
u istom okruženju, ali su potpuno različiti."
U ovom slučaju, isto okruženje se odnosi
na kuću u kojoj su živeli i roditelje.
Ne postoji nešto kao "isto okruženje".
Ako imate dvoje dece i igrate se s mlađim,
dok vas starije posmatra na ivici suza.
Pitate ga šta mu je, a ono slegne ramenima.
Tako stvarate ljubomoru i zavist. Oni odatle potiču.
Iz naučne perspektive sredina se sastoji
iz stalnih interakcija između vašeg ponašanja
i dešavanja u vama i izvan vas.
Okruženje se stalno menja.
Stavite i mlađe i starije dete na krilo
i oboma recite da ih volite.
Ne treba da se igrate samo s jednim, niti da imate mezimca.
Ako kažete: ''Ti možeš u bioskiop
a ti ne možeš jer nisi uradio domaći",
kad prvo dete padne niz stepenice, drugo će mu se smejati.
To ne znači da je loše, samo se oseća zapostavljeno.
Čak se i naši koncepti estetike i lepote
najčešće smatraju urođenim,
ali detaljnije proučavanje otkriva da se ova shvatanja
veoma razlikuju od mesta do mesta i kroz istoriju.
Predstave o estetici i lepoti su najvećim delom naučene.
Uporedite šta ljudi u pojedinim kulturama
smatraju privlačnim i lepim,
i otkrićete veoma velike razlike od kulture do kulture,
a ponekad čak i u okviru iste kulture.
Ima ljudi koji nose metalno prstenje oko vrata
i tako ga istežu.
Kad bi ga skinuli, glava bi im pala,
ali oni to smatraju lepim.
Na nekim ostrvima koja sam posetio,
smatraju da su devojke lepe ako imaju veliku zadnjicu,
a ostale su nikakve.
Devojke čak zatvaraju u kaveze
dok ne dobiju 120 kilograma, što je jedva dovoljno
da u svojoj zemlji postanu podobne za udaju.
Neke teorije tvrde da genetika određuje
šta smatramo lepim,
ali mislim da je tačnije objašnjenje
da je to šta neko smatra lepim uslovljeno pre svega
njegovom sredinom i kulturom u kojoj je odrastao.
Kad bi svi imali dugačak nos, operisali bi ga.
Lepota ne postoji,
sve je to projekcija.
Ako se oženite najlepšom devojkom na svetu,
ali se ispostavi da je davež,
postaće vam ružna.
Neki istraživači tvrde da geni,
a ne vaspitanje, određuju da li će neko biti kriminalac
ili ubica.
Ako pitate ljude šta određuje da li će neko postati
doktor, advokat ili nešto drugo,
većina će reći da to ima veze s vaspitanjem
i uticajem roditelja, učitelja i drugih.
Geni ne određuju da li ćete postati advokat ili doktor.
Geni ne određuju sistem vrednosti
niti način na koji funkcionišemo.
Geni ne formiraju naše ponašanje,
oni su oblikovani našom evolucijom.
Naše ponašanje je uslovljeno
sredinom kojoj smo izloženi.
Ponašanje ne nastaje u vakuumu.
Ono u najvećoj meri zavisi od uticaja sredine.
Hteo sam da znam da li je stav muškaraca prema ženama
urođen ili naučen,
pa sam pre mnogo godina otišao na jedno ostrvo.
Zanimljivo je da njegovi stanovnici ne nose odeću.
Nikad nisam video da muškarac pilji u neku ženu.
Deca plivaju gola od rođenja,
i dečaci i devojčice,
i tamo nema voajera.
Nema slika golih žena na zidovima njihovih koliba
zato što je tamo normalno biti go.
Oni devojci kažu: "Ti meni sviđati"
i miluju je od glave do pete.
Ne navale samo na grudi.
Muškarci u ovoj zemlji navaljuju na ženske grudi
zato što su tako naučeni.
PREBACIVANJE KRIVICE
Čija je to greška?
Nije greška demokrata.
Obama je za sve kriv!
Tradicionalno shvatanje prema kome je
svaki pojedinac odgovoran i nezavisan,
za određeno ponašanje ga nagrađuje,
i u isto vreme osuđuje.
To što krivimo ljude za njihovo ponašanje
je jedna od najštetnijih stvari
u našoj navodno naprednoj kulturi.
Ponašanje je uslovljeno kulturom u kojoj ljudi odrastaju.
To se zasniva na pretpostavci
da imamo slobodu izbora ponašanja.
Međutim, naučno gledište je potpuno suprotno.
Ono je determinističko, što znači da je
naše ponašanje uzročno i određeno zakonitostima.
Nema serijskog ubice koga okruženje
nije napravilo takvim.
Svaki gangster u Njujorku
je postao takav jer se povezivao s takvim ljudima.
Naši društveni i pravni sistemi kažnjavaju pojedinca.
Ali ovi pokušaji promene ponašanja kaznenim sredstvima
zanemaruju poreklo i okruženje osobe
koji formiraju takvo ponašanje.
Od iskusnih zatvorenika,
do opasnih uličnih bandi,
to je opasan miks i za osoblje i za zatvorenike.
Istraživanja pokazuju da učenje
menja fizičku i hemijsku strukturu mozga.
Očigledno je da mnogi faktori utiču na to,
ali geni igraju mnogo manju ulogu u odnosu
na sredinu u načinu na koji učimo.
Nijedna kineska beba ne priča kineski od rođenja.
Deca idu u školu da bi naučila jezik.
Nijedna francuska beba ne priča francuski od rođenja.
Iako ga roditelji govore,
dete mora da ga nauči.
Naš cerebralni korteks je vrlo promenljiv.
Naše ponašanje je veoma prilagodljivo.
Mi smo najprilagodljivija stvorenja na planeti.
Ako pogledate istoriju čovečanstva
videćete da smo naučili da se prilagodimo
svakom okruženju.
Jedina razlika između propovednika i lopova
je okruženje u kom su odrastali.
Zaključke ne donosimo
bez spoljašnjih uticaja.
Ne menjamo mi svoje mišljenje,
već ga menjaju događaji oko nas.
Čuo si za braću Rajt?
Nisam.
Hoće da naprave leteću mašinu.
Nikad neće uspeti u tome.
Da je Bog hteo da lete, dao bi ima krila.
(smeh)
Događaji menjanju naše razmišljanje.
Promenio sam mišljenje!
I ja.
Ako ste rođeni sa efikasnijim mozgom,
bržim od prosečnog,
brže ćete postati fašista
ako odrastate u fašističkom okruženju.
Dobar mozak ne zna šta je važno,
on ne poseduje mehanizme diskriminacije,
samo eksperimentalni dokazi to određuju.
Ako okruženje koje određuje naše vrednosti ostane nepromenjeno,
uprkos predlozima pesnika, sveštenika i političara,
ponašanja i vrednosti će ostati isti.
Ako kažete ljudima da ne smeju da pecaju na nekom mestu,
a ne obezbedite im hranu
i sredstva za život, oni će prekršiti taj zakon.
Zakoni moraju da se poklapaju s prirodom fizičkog sveta.
Kriminal nećemo iskoreniti zakonima,
već promenom okruženja.
Lovokradice sve češće dolaze helikopterom,
naoružani puškama za uspavljivanje i motornim testerama.
Rog nosoroga danas vredi više od zlata.
Ako su ljudi nezaposleni,
učiniće sve što moraju da prehrane porodicu.
Ako donesete zakon i zabranite krađu hrane,
ljudi će je ipak krasti ako tako zadovoljavaju potrebe porodice.
Svaki zakon koji čovek donese,
a ne odgovara okolnostima stvarnosti, biće prekršen.
Viši ideali kojima ljudi teže
ne mogu da se realizuju kad postoje siromaštvo i rat.
Ako želite da bombardujete nekoga
malo se raspravlja o tome koliko to košta.
Ali kada se diskutuje o tome da li možemo
da pomognemo ljudima koji pate,
odjednom postajemo veoma svesni troškova.
Nijedna kultura ne procenjuje ljudsko ponašanje na ovaj način.
Da to rade, zapitali bi se šta izaziva pohlepu,
netrpeljivost, nejednakost i rat.
Uče vas vrednostima koje njima daju moć.
Nažalost, sva dosadašnja društva indoktrinirala su ljude
vrednostima koje pomažu moćnima da ostanu na vlasti.
DRUGI DEO
Hajde da utvrdimo ključne faktore
koji upravljaju životima ljudi i naroda.
Novac i vrednosti,
ponašanja i posledice koje on stvara.
.
"Bilo je teško ranim oblicima života
da ispuze iz prvobitnog mulja
a da ne ponesu deo sa sobom." ~ Žak Fresko
Kao ostatak iz prošlih vremena,
novac je danas uglavnom sredstvo korupcije,
siromaštva i kontrole u rukama manjine.
[Ebi Martin, novinar] Novac je korumpirao sve.
Sve savremene institucije su korumpirane.
Fascinira me to što smo
postali robovi nečega što smo sami stvorili.
Ne fizički, nego psihički robovi
naše sopstvene kreacije.
Zastareo je, prevazišli smo ono što se njime može postići.
"Dobro je što ljudi ne razumeju
naš bankarski i monetarni sistem, jer da ga razumeju,
sledećeg jutra bi izbila revolucija."
~ Henri Ford, Ford automobili
U očajničkom pokušaju da prežive, mnogi rade više poslova.
Kradu, lažu i proneveravaju.
Prosečan čovek je izložen velikom stresu.
Kako da plati kiriju, zadrži posao li otplati kuću.
Na širem planu, profit kao motiv
nemilosrdno ostavlja pustoš za sobom.
Bolest, zagađenje i rat se prihvataju kao normalne pojave.
To je ratna ekonomija
koja postaje samoodrživa.
Postoje moćni ljudi unutar vakuuma vlasti
u čijem je interesu da se konflikti nastavljaju.
Od toga korist ima samo parazitska nekolicina na vrhu
koja živi od manipulacije i kontrole novca.
Savremeni bankarski sistem efikasno porobljava pojedince,
studente i institucije
i crpi njihove resurse.
[Karen Hads, ekonomista i advokat] Postoje privatne centralne banke
koje svima naplaćuju kamatu,
što pojedincima omogućava da se bogate ne radeći ništa.
Ko to radi? Grupa bankara
iz sistema Saveznih rezervi, koji je privatan.
To je privatna banka u vlasništvu privatnih akcionara.
Ne dozvoli da te reč "savezna" prevari.
1913. godine, kada je Vudro Vilson
odobrio Zakon o saveznim rezervama,
većina kongresmena je otišla kući.
Tim zakonom predao je centralni bankarski sistem
Sjedinjenih Država odboru Saveznih rezervi,
čime je postala jedina grupa koja može da izdaje menice
ili američke dolare.
Predsednik Vilson je zažalio zbog te odluke.
Rekao je da je upravo prodao svoju zemlju.
"Veliku industrijsku naciju kontroliše kreditni sistem.
Naš kreditni sistem je moćan.
Jer su razvoj naše nacije i sve naše aktivnosti
u rukama nekolicine.
Postali smo jedna od najgorih vlada,
jedna od najkontrolisanijih vlada
civilizovanog sveta pod upravom i pritiskom
male grupe dominantnih ljudi."
Predsednik Vudro Vilson, 1916.
U našem sistemu novac nema pokriće,
to su samo brojke u kompjuterima.
On se danas tako proizvodi.
Iza njega ne stoji ništa, i nema nikakvo pokriće.
Kad vlada troši više nego što sakupi porezom
i treba joj novac, ona ne može da ga odštampa,
već ga pozajmljuje od Saveznih rezervi u zamenu za obveznice
i vraća ga uz kamatu.
Kad korporacijama treba novac i oni idu u banku.
Sistem je lažiran. Ako banka kupi obveznicu od 100 dolara,
na osnovu nje može da pozajmi 10 puta više tj. 1.000 dolara.
Tako se novac stvara ni iz čega.
Taj novac nema nikakvo pokriće.
Banka dobija i novac od pozajmica, sa kamatom za svaku.
Novac nastaje na osnovu potpisa
dužnika koji obeća da će ga vratiti.
I što je najgore, ljudi često zbog kamate vraćaju
mnogo više nego što su pozajmili.
Ovim putem pojedinci,
firme i vlade stiču novac.
To se naziva "frakciono pozajmljivanje rezervi"
i koristi se u većini bankarskih sistema
da bi se ljudi i narodi držali u večnom dužničkom ropstvu.
Ako štampate novac bez pokrića, u jednom trenutku
ljudi gube poverenje u valutu i upravo to se i dogodilo.
Bankarski sistem trenutno posluje s proizvodnim rizikom
stvarajući dužnike od pojedinaca i naroda.
Postoji rizik da ti ljudi neće vratiti dug,
ali se odgovornost za taj rizik uporno usmerava
na poreske obveznike i američku valutu.
Nalazimo se u situaciji
u kojoj će se sve svetske valute srušiti.
Ne zna se kada, ali Savezne rezerve
štampaju dolare kao da sutra ne postoji.
To je kriminalno preduzeće
zasnovano na manipulaciji ljudskom pažnjom, resursima
i vremenom, da bi se iz njih izvukla vrednost.
Tako kradu novac od nas.
Kradu rezultate našeg truda i rada.
To je postalo rak-rana našeg društva.
Svi ti bankari su deo sistema
koji se zove Banka međunarodnih poravnanja.
Ni većina biznismena i bankara ne razume
ulogu te banke.
Oni poseduju 40% od 43.000
kompanija kojima se trguje na tržištu kapitala.
Banka sama radi. Odbor čini petnaest guvernera
centralnih banaka iz celog sveta.
Oni uzimaju 60% godišnje zarade.
Kupili su sve medije i pomoću njih obmanjuju ljude.
Mediji služe samo da zastupaju korporativne interese
gospodara novca koji kontrolišu politiku.
Oko sto osamnaest odbora direktora sedi
u pet gigantskih medijskih korporacija.
Oni služe mnogim drugima, od Monsanta,
preko oružja, pa do hrane.
Kad se svi ti interesi udruže
mnogo je teže razumeti
čije interese zastupaju vodeći mediji.
Pošteno, izbalansirano.
Ako hoćete da shvatite moć, morate da razumete
ko nominuje kandidate,
a ne ko za njih glasa.
Naš sistem nije demokratija.
Procenat stanovništva koji učestvuje u procesu nominacija
je bukvalno manji od 5%,
a zapravo manje od 1% populacije.
Da ja kontrolišem proces izbora
svega što ljudi jedu,
i da uvek predlažem čizburgere i pohovanu piletinu,
a vama kažem da je demokratija to što možete
da jedete bilo šta od ta dva.
Da li bi to bila demokratija? Prodajem to kao demokratiju
jer ja ne odlučujem šta jedete.
Na velikim i medijski dobro pokrivenim izborima
birate između pohovane piletine i čizburgera
i okupljate se u plemenske grupe koje su
ili protiv piletine, a podržavaju čizburgere,
ili tvrde da čizburgeri vode ka kraju sveta,
a da će nas piletina spasti.
KO ODREĐUJE PRAVILA?
Oni koji to mogu da priušte
unajmljuju lobiste koji kupuju političare,
koji onda rade u njihovom interesu.
Lobista u Americi je neko
ko zastupa nekog drugog i za to je plaćen.
Zakone tako najčešće pišu
korporacije zarad sopstvene koristi.
Profesor Turber koji istražuje procvat lobiranja
procenjuje da ta industrija donosi više od 9 milijardi dolara godišnje,
što premašuju jedino turizam i vlada.
Ništa se ne menja
jer banke imaju ogroman broj lobista u Vašingtonu.
Njihov jedini posao je da kupuju pristup.
Nisu tu da bi unapredili demokratski proces.
Porodice i radnici nemaju takve zastupnike,
moć i uticaj da bi zadovoljili svoje potrebe.
Stvorili su sistem kako bi ojačali i finansirali sebe
s posebnim pogodnostima.
Sve čega smo se 2007. i 2008.
toliko plašili, hipoteke,
krediti i slične stvari,
i dalje apsolutno postoje.
Da, zahtevi koji banke imaju su veći
da ne bi bile previše moćne, ali ipak nisu toliko veliki.
Ako nemamo medije koji informišu o tome
ko zaista piše i sprovodi zakone,
čemu i kome oni služe,
onda živimo u iluziji.
U ovoj zemlji zakone obično pišu bogati i uticajni
koji po definiciji
kontrolišu zakonodavnu vlast
i upravljaju sistemom moći u zemlji.
To je zastrašujuće zato što
možete da platite da se uvedu zakoni
koji služe vama i vašoj korporaciji.
Korporacije tako imaju potpuni imunitet
da neometano posluju i zagađuju čitavu planetu.
Ogromno rasipanje otrovnog ugljenog pepela
pokreće pitanje bezbednosti vode
i to kako vlada kontroliše industriju.
Niko ne preuzima odgovornost, sem što povremeno
neko plati kaznu. Koriste robove
da bi eksploatisali resurse Zemlje.
Blago kažnjavanje industrija koje zagađuju okolinu
i krše pravila, nastaviće se sve dok to donosi profit.
Dž. P. Morgan je prošle godine platio 13 milijardi dolara za kazne.
Ako imaš toliko novca za kazne,
a unared su odvojili 19 milijardi za to!
Dž. P. Morgan daje 410 miliona dolara na parničenje
s državom, ali ne priznaje da radi išta loše.
Goldman Saks se nagodio da plati 550 miliona dolara,
bez priznavanja krivice.
UBS se složio da plati 50 miliona dolara.
Prema uslovima sporazuma, UBS nije uradio ništa loše.
Ljudi čine one zločine koje im
omogućava njihova pozicija u društvu.
Bertolt Breht je pitao: "Šta je veći zločin:
opljačkati banku ili je posedovati?"
Na osnovu svega što smo videli, od skandala sa štednjom i kreditima,
do kraha Volstrira, možemo da zaključimo da vlasnici banaka
često pljačkaju ustanove koje ih zapošljavaju.
Čine razne prekršaje
zbog kojih im se retko sudi.
Kroz čitavu istoriju nije se mnogo krilo
da vlade najvećim delom zastupaju interese bogatih.
Pojedini političari su idealisti koji su ušli u igru
da bi menjali svet, ali ako su dobri u svom poslu,
ne menjaju svet, već zastupaju interese
svojih finansijera da bi napredovali.
Kažu: "Pišite svom kongresmenu."
Ko je taj kome treba da pišeš?
Da je on vrsni poznavalac nauke i tehnologije,
ne biste morali da mu pišete.
Većina vas je letela avionom.
Pilotu ne morate da pišete: "Avion se nakrivio!
Ispravi ga, majku mu!"
On zna svoj posao, zato ga je i dobio!
Ljudi u Vašingtonu su uglavnom advokati i biznismeni
koji ne znaju da rešavaju probleme.
Ako je suština profit, onda se prvo zadovoljavaju
ti interesi, a sve ostalo je manje važno.
To je tužna istina.
Ne postoji sistem vrednosti
koji je koristan za čovečanstvo,
jer je sve zasnovano na potrošnji i profitu.
Životinjama se daju razni aditivi da bi brže rasle.
Ako ubrzate deobu ćelija kod pilića, pre ćete ih prodati.
Da li to utiče na ljudsko telo?
Oni ne binu o tome, već o prodaji pilića.
Bogatstvo ide bogatima brže nego ikad u istoriji.
Uspeh industrijalizovanog sveta zavisi od neuspeha
i nerazvijenosti zemalja u razvoju.
One su paralizovane jer duguju
velikim silama. Ne bismo napredovali
da ljudi u tim zemljama ne rade za nas,
da nisu naši robovi.
Dinamika moći se nikad neće promeniti
jer bukvalno zavisi od ovakvog stanja.
Deca obavljaju prljav i opasan posao.
U jamama čije zidove podupiru samo grane
najčešće rade tinejdžeri,
neprestano izloženi stavrnom riziku.
Bogate vlade tvrde da pomažu siromašnim zemljama da se razviju,
ali ko tu kome u stvari pomaže?
Svake godine siromašne zemlje daju oko 600 milijardi
za otplatu dugova bogatim zemljama
za kredite koje su već više puta otplatili.
Siromašne zemlje gube i zbog zakona trgovine
koje nameću bogate zemlje.
To je ukupno više od 2 triliona dolara godišnje.
Novac postoji vekovima
i uvek je bio korišćen za kontrolu ponašanja
ograničavanjem kupovne moći većine ljudi.
Jedan od primera je krivično-pravni sistem.
Mnogi tvrde da zatvori ne funkcionišu.
Međutim, zatvori su vrlo uspešno sredstvo
društvene kontrole kojom se štite
ustanovljeni politički i ekonomski sistemi.
Ako angažuješ ljude koji znaju samo da zatvaraju druge
i tako pokušavaju da reše društvene probleme,
nećeš dobiti rešenje problema.
Ali, mislim da su oni veoma dobri u zatvaranju ljudi
i da je zbog toga masovno zatvaranje bilo
ogroman uspeh za vladajuću klasu u ovoj zemlji.
SAD su prve u mnogim stvarima,
naročito u tome koliko ljudi
šaljemo u zatvor.
U SAD-u živi oko 5% svetskog stanovništva,
ali i 25% svetskih zatvorenika.
U Kini živi četiri puta više ljudi
i upola manje zatvorenika.
SAD ima više zatvorenika od Sovjetskog Saveza
u vreme velikih čistki
tridesetih godina XX veka i zloglasnog gulaga.
POSLEDICE SIROMAŠTVA
Siromaštvo je začarani krug iz kog se teško izlazi.
Istraživanja pokazuju da oskudica smanjuje mentalni kapacitet
i kognitivni učinak.
Kod dece utiče na razvoj mozga i pamćenje.
Siromašni su često primorani da žive
tamo gde je vazduh niskog kvaliteta.
Ovo nije problem samo siromašnih,
sve društveno-ekonomske strukure trpe kad su
vazduh, hrana i voda zagađeni zbog sagorevanja fosilnih goriva
i radijacije izazvane nuklearnim katastrofama.
UTICAJ NA PLANETU
Zbog trenutne energetske infrastrukture, od 2.5 do 4 miliona ljudi
godišnje umre od bolesti respiratornih organa,
kardiovaskularnih oboljenja i astme.
U centru Pekinga nivo zagađenja
ponovo dostiže zabrinjavajuće razmere.
Očitavanja su 25 puta veća od propisa Svetske zdravstvene organizacije.
Od toga 50 do 100 hiljada u Sjedinjenim Državama,
a 16.000 samo u Kaliforniji.
Naš ekonomski sistem uništava planetu
jer je zasnovan na neodrživom modelu.
Upravo vidimo dokaze za to.
Trenutni energetski sistem, koji se dugo koristi,
rezultira akumulacijom otrovnih gasova
i čestica koje prouzrokuju zagrevanje zemljine klime.
Ovo se dešava brže nego ikad
od poslednjeg ledenog doba.
KOJA JE PRAVA CENA?
Nivo ugljen-dioksida u vazduhu je visok.
On u dodiru s vodom postaje ugljena kiselina
što dovodi do kiselosti okeana.
Ovo uništava koralne grebene.
Moramo da shvatimo da planeta ima izvesnu sposobnost
regeneracije i nema sumnje da su
se dešavala masovna istrebljenja širom sveta.
Fosilni ostaci su dokaz za to, ali i da se Zemlja oporavila.
Međutim, ona ima ograničene kapacitete.
Globalno zagrevanje utiče na mnoge stvari.
Podizanje nivoa mora je ozbiljan problem.
U ledu je trenutno uskladišten nivo mora u visini od 65 do 70 metara,
uglavnom na Antarktiku, ali i na Grenlandu,
Arktiku i drugim mestima.
Kad bi se sav taj led otopio,
nivo mora bi se podigao za 65 do 70 metara
i potopio bi 7% svetskog kopna, i to duž obala
na kojima živi većina ljudi.
To bi bila katastrofa neviđenih razmera.
Svedoci smo i sve žešćih oluja, uragana i velikih
klimatskih promena povezanih s globalnim zagrevanjem.
Veliki broj problema je povezan s tim i svi su povezani
s gasovima koji nastaju sagorevanjem uglja, nafte i benzina,
a to se dešava još od industrijske revolucije
koja je počela polovinom 18. veka.
"Da li je Zemlja ludnica univerzuma?" ~ Albert Ajnštajn
Verovatno je da će nas rat uništiti
nezavisno od životne sredine.
Brutalna takmičarska ponašanja nisu deo ljudske prirode,
već jednostavno rezultat oskudice, koja od nas pravi suparnike
u borbi da postignemo ono što nam treba da preživimo.
Oskudica je normalna pojava u prirodi,
ali je industrije i vlade namerno stvaraju zbog profita
i nacionalnih interesa.
Sve dok su nacije uronjene u oskudicu,
postojaće sukobi među ljudima.
Kriminal, ubistva,
razne vrste nasilja,
do sveopšteg rata,
vrhunca ljudske gluposti.
Sravnite ih sa zemljom!
Ta ponašanja moramo da prevaziđemo ako hoćemo da preživimo.
Bombardujte ih! To je najbolje sredstvo za regrutovanje Al Kaide
i garancija da će se ciklus nasilja nastaviti.
Imamo tehnologiju da obezbedimo dovoljno za sve,
ali moramo prvo da promenimo pristup.
U suprotnom, začarani krug uspona,
padova i ratova će se nastaviti.
Mir u naše vreme?
"Ako ne okončamo ratove, oni će uništiti nas." ~ H. G. Vells, 1936
Niko, a pogotovo Sjedinjene Države,
ne ide u rat da oslobađa ili širi demokratiju.
Jedini praktičan motiv da se ratuje
je sticanje resursa.
U slučaju SAD-a, to su obično energetski resursi,
ili podržavanje političkih saveznika
da zadrže pristup energetskim resursima.
Smedli Batler, general major američkih marinaca,
koji je u to vreme imao najviše odlikovanja u mornarici,
dobro je to formulisao:
Proveo sam 33 godine i četiri meseca u aktivnoj vojnoj službi
i tokom tog perioda najveći deo vremena proveo sam
kao telohranitelj velikih biznismena
s Volstrita i bankara.
Ukratko, bio sam reketaš,
kapitalistički gangster.
Pomogao sam da se Meksiko oslobodi zbog naftnih interesa Amerike.
Pomogao sam da Haiti i Kuba postanu pristojna mesta
da bi nacionalna banka mogla da skuplja prihode.
Pomogao sam u silovanju centralnoameričkih republika
zbog dobrobiti Volstrita.
Pomogao sam da se Nikaragva očisti
za međunarodnu banku braće Braun.
Doveo struju u Dominikansku Republiku zbog američkog interesa u prodaji šećera.
Pomogao sam da se Honduras sredi za američke firme koje uzgajaju voće.
U Kini sam pomogao da Standard oil neometano preuzme tržište.
Mogao sam i Al Kaponeu da dam neki savet.
On je uspeo da reketira samo tri okruga,
a ja sam to radio na tri kontinenta.
Rat je reketiranje, uvek je i bio.
Nekolicina profitira, a većina plaća. Ali, postoji način da se on zaustavi.
Ne može se okončati konferencijama o razoružanju,
može se uništiti samo ako prestane da donosi profit."
Savremeni univerziteti imaju bolju opremu nego ikad.
Najbolju naučnu opremu, a bombe postaju sve gore.
Ratovi su sve gori. Ubijanja su sve gora.
Ne moraju se ubijati ljudi i bombardovati gradovi.
Nešto ozbiljno nije u redu s našom kulturom!
Kriviti nekog pojedinca ili korporaciju
ne rešava osnovne uzroke problema.
Struktura našeg društveno-ekonomskog sistema je takva da svako
zadovoljava sopstvene potrebe,
čime se stvara grabljivo, takmičarsko okruženje.
Pokušaji da se reše ogromni problemi
u savremenom društvu služe samo kao privremena zakrpa,
koja održava odavno prevaziđen sistem.
TREĆI DEO
Danas više nego ikada,
održiva civilizacija je moguća i preko potrebna.
Naša društvena uređenja, jezici i vrednosti potiču iz davnih vremena.
U prošlosti, nestašica je oblikovala ponašanje ljudi
i do danas je ostala ukorenjena u svim kulturama.
Istorija civilizacije je priča o promeni
koja uključuje i naše društvene sisteme.
Naša najranija saznanja bila su samo prvi koraci
u razvoju ka današnjoj nauci i tehnologiji,
koje sada mogu da stvore izobilje za svakoga.
SLED DOGAĐAJA
Izvesno je da mnogi poslovi više neće postojati.
Verovatno je najveći pokretač ovoga
brzina kojom tehnologija napreduje.
Ukoliko nastavimo ovim putem,
sledećih deset godina biće još problematičnije od prethodnih deset
zato što tehnologija sve brže napreduje.
Ukoliko nastavite sa otpuštanjem ljudi
i uvođenjem mašina, što se i dešava u auto industriji
one podižu auto, okreću ga, ugrađuju motor...
One izbacuju ljude.
Dolazi vreme kada
milioni ljudi neće moći da priušte automobil.
Tada će se sistem srušiti.
Sav naš razvoj je povezan sa povećanjem potrošnje,
upotrebe energije i ostalih resursa.
Kad pitate ekonomiste šta je alternativa
koja nam omogućava napredak
bez uništavanja okruženja od kojeg zavisimo,
oni nemaju konkretan odgovor.
Ne postoji rešenje u današnjem obliku društva.
Venus Projekat predlaže izvodljivu alternativu.
Cilj Venus Projekta je da obezbedi
sačuva
i osigura humaniji svet za svakoga,
kroz primenu tehnologije i kibernetike
uz brigu o ljudima i okruženju.
Ljudima su potrebne informacije kako bi mogli da inteligentno zakorače u budućnost.
Bez informacija, ne postoji način da razvijete održivu kulturu.
Ne može se postići politikom jer su problemi tehnički.
Ako uspete da okupite ljude sa najvišim etičkim standardom na svetu,
najvećeg morala,
i stavite ih u vladu,
kada vam se svetla ugase i dalje vam treba električar.
Kada elektrane ne proizvode dovoljno energije,
ne treba vam visoko moralni političar.
Treba vam inženjer elektrotehnike.
Naše probleme u svetu mogu da reše tehnički stručnjaci.
Venus Projekat primenjuje naučne metode na društveni sistem.
Nauka nam pruža
puno informacija
o implikacijama različitih raspoloživih opcija.
Nauka nam pomaže u donošenju boljih odluka tako što nam pruža činjenice.
Zato je štetno da javnost ignoriše nauku.
Nauka nije emotivna, ili puko sanjarenje,
već racionalan način sagledavanja konekcija.
O tome se radi.
Kako se to ne bi odnosilo na sve?
Naučni metod, vrlo jednostavno,
je proces pomoću koga možete da razlikujete
šta tačno opisuje univerzum, a šta ne.
To uključuje nekoliko koraka.
Naravno, često postavite neku pretpostavku ili predviđanje
o tome šta može da bude rezultat fenomena, na osnovu teorije.
Ali najvažnije, koristite empirijske podatke, testiranje.
Testirate ideju na način koji može da bude lažiran.
Kada su pitali naučnike "Možete li poslati čoveka na Mesec?"
Odgovorili su "Ne znamo."
Pitali su ih "Kako ćete saznati?"
"Stavićemo osobu u centrifugu
da vidimo kada će da se onesvesti.
Tada ćemo znati koliko brzo raketa može da ide.
Ne možemo startovati sa 11 km u sekundi. Osoba će se spljoštiti."
Nakon što isprobaju sve ovo, mogu da kažu
"Evo šta je potrebno da bismo poslali čoveka na Mesec."
Morate obaviti još selektivnih testova
da biste odredili koliko su precizne vaše ideje.
Nauka se razvija procesom stalnog testiranja vaših ideja.
Ako se bavite prirodom
morate upoznati njena pravila.
Ona funkcioniše po vrlo određenim pravilima.
Što znači da je predvidiva.
Šta je nauka za mene?
To je više nego skup znanja.
To je način razmišljanja.
JEZIK NAUKE
Jezik, sam po sebi je podložan interpretaciji.
Kada kažete nešto, to prolazi kroz moje filtere
i postaje drugačije od onog što ste mislili.
Kad bi bilo tako u svetu nauke i inženjerstva...
Kada inženjeri međusobno razgovaraju, koriste fizičke reference.
Kada bi svi tumačili ono što je druga osoba mislila,
ne bi uspeli da izgrade mostove.
U medicini, kada doktor kaže "hemostat", sestra mu ne doda peškir,
nego hemostat.
Takav jezik je vrlo precizan.
Nauka je nezavisna od kulture, religije
jezika i svega.
Zato naučnici širom sveta mogu da rade zajedno.
Mi svi govorimo isti jezik.
Oni govore vrlo određeno.
Dobar primer su nacrti...
Ako date nacrt automobila Italiji,
Kini, Francuskoj... Svi će napraviti isti automobil.
Zato što se isto tumače.
Držao sam predavanje
o dva suprotna rezultata istraživanja.
Šta su te dve grupe uradile?
Odlučile su da sarađuju.
Trebalo je da utvrde šta je u prirodi tačno,
ne šta oni nagađaju.
Ne postoji kineski način izrade aviona.
Postoji matematički način.
Začudo, nikada nismo primenili metode nauke i inženjeringa
na globalnom nivou, kako bi postigli pravednije i ravnopravnije društveno uređenje.
Zbog tog neuspeha smo stalno na ivici propasti.
Naučnike nikad nisu pitali da osmisle društvo bez saobraćajnih nesreća,
niti samoodrživ grad.
Na primer Menhetn projekat. Imali su podršku.
I napravili su atomsku bombu.
Radimo na pogrešnim stvarima!
UJEDINJENJE NA SVETSKOM NIVOU
Društvo o kome govorim je zasnovano na svetskoj saradnji,
gde svi narodi rade na poboljšanju ljudske vrste.
Zašto to raditi?
Zato što kad su ljudi pametniji, svako je bogatiji i sigurniji.
Ali u budućnosti kad se svi narodi udruže,
i vide prednost u deljenju svih resursa na Zemlji
i ukupnog znanja svih naroda,
kad uvide prednosti toga, oni će se ujediniti.
Ako to ne urade, poubijaće se međusobno.
Beskrajno ratovanje je dovelo do razbojništva.
Šta drugo može da se desi?
Ali mi, preostali inženjeri i mehaničari,
zavetovali smo se da spasimo svet.
Mi smo branitelji civilizacije kad sve ostalo propadne.
KAD NOVAC POSTAJE PREVAZIĐEN
Kad bi celoj planeti pretila katastrofa
poput velikog meteora na putu ka Zemlji,
narodi bi se ujedinili i oslonili na nauku i tehnologiju
da reše predstojeću katastrofu.
Prestali bi granični sporovi.
Bankari, advokati i biznismeni ne bi mogli da reše problem.
Resursi bi se koristili bez naplate ili profitiranja.
Suočavamo se sa mnogo zajedničkih pretnji koje prevazilaze nacionalne granice.
i koje su slično alarmantne.
RESURSNA EKONOMIJA
U današnjem svetu imamo dovoljno resursa
da rešimo većinu ljudskih problema.
Možemo graditi gradove, bolnice širom sveta
koristeći resurse.
Ali kad bi skupili sav postojeći novac
ne bi ga bilo dovoljno
da se izgrade bolnice i kuće širom sveta
i finansira obrazovanje studenata.
Ali imamo dovoljno učitelja
i zgrada za univerzitete.
Imamo resurse.
Novac je smetnja zato što nam ograničava mogućnosti
i ograničava snove.
Zamislite mogućnosti koje bi nastale formiranjem i angažovanjem
naučnih i tehničkih saveza u cilju rešavanja problema,
bez uplitanja novca ili politike,
zarad započinjanja globalnog ujedinjenja i obnove.
To bi svima omogućilo visok životni standard.
To je Žak Fresko imao na umu
kad je predložio resursnu ekonomiju.
Kad bi naša planeta ostala bez resursa
bez obzira na količinu zlata, novca ili imovine koju imate
ne biste mogli da preživite.
Ceo naš opstanak je zasnovan na resursima.
Odrastanje za vreme Velike depresije
ranih '30-ih godina u Njujorku
bio je podsticaj budućem radu.
Žak je tada istraživao različite društvene opcije
ali su sve činile nedovoljnim.
Odbacio je tadašnji način učenja u školi
i dobio je posebne privilegije od svog direktora.
Čitao je knjige koje su unapredile njegova interesovanja za ljudsko ponašanje i društvene promene.
Njegova istraživanja i posmatranje životinja
dovela su ga do sličnih zaključaka u vezi sa ljudima.
Zaključio je da životna sredina oblikuje naše vrednosti,
naš identitet,
i stvara naše ponašanje.
Fresko je bio svedok velike patnje i nestašice,
iako je Zemlja obilovala resursima.
Video je da su pravila igre koju igramo
ta koja su pogrešna.
Žak je počeo da se bavi tehničkim stvarima kad je bio veoma mlad.
Ono što ga je podstaklo na to,
na neke od prvih nacrta,
bilo je to što je njegov rođak isekao prst metalnim ventilatorom.
Žak je tada osmislio ventilator od tkanine.
On je tada još bio dete, i kad ga je odneo u fabriku ventilatora,
rekli su mu, "dobra ideja, ali ovo nije praktično".
Par meseci kasnije pušten je u prodaju.
To je bio prvi susret sa slobodnim preduzetništvom.
Nije ni slobodno, niti preduzimljivo.
Fresko je uočio potrebu za razvojem potpuno novog društvenog uređenja
koje uključuje ono najbolje iz nauke i tehnologije
posvećeno potrebama ljudi i životne sredine.
Da bi ostvario ovaj celoviti pristup
Fresko je izučavao i radio u brojnim oblastima
kao što su arhitektura,
transport,
medicina,
nauke o ponašanju,
industrijski dizajn,
i mnoge druge.
Veći deo svog života je predavao,
pisao knjige,
dizajnirao i izrađivao modele i medijski materijal,
da bi predstavio metode koje bi koristile svima,
a ne samo nekim pojedincima.
Ponekad, kada govorite o novoj vrsti sveta
to uplaši ljude.
Oni pomisle "Sve je tehničke prirode,
šta je sa ljudskim aspektom?"
Zato sam morao da izradim modele
zgrada i kuća
i pokažem ljudima u kakvim kućama bi mogli da žive.
Ja zaista ne znam kakva će budućnost biti,
ali postoji više mogućih izbora.
Hiljade različitih izbora.
Fresko i suosnivač, Roksen Medouz,
su sagradili eksperimentalne građevine da isprobaju i prikažu njegove nacrte
i stvore istraživački centar odakle će nastaviti
da unapređuju ciljeve i predloge.
Došli smo ovde početkom '80-tih
kad je tu bila samo plantaža paradajza.
Kupili smo 10 a zatim još 10 ari.
Žak je hteo ostrvo na Karibima
ali je koštalo 800.000 dolara. Preskupo za nas.
Platili smo 1.000 dolara po aru, ovde u Venusu.
Uredili smo ga da liči na tropsko ostrvo.
Posadili smo stotine palmi i voćaka
i iskopali kanale za vodu.
Zatim su došle životinje.
Imamo jelena,
puno aligatora, medveda, lisicu, rakune...
Ovde zaista živimo u skladu sa prirodom.
Ovo je jedan od primera kako bi izgledao periferni pojas Žakovih gradova.
Zgrade su vrlo blizu jedna pored druge,
ali između ima puno drveća
pa izgleda kao da živite u šumi.
Ono što Venus projekat zaista želi
je da ujedini sve narode na svetu ka zajedničkim ciljevima kao što su:
čist vazduh, čista voda, nezagađena hrana
i omogućiti to dostupno svima.
INTELIGENTNO UPRAVLJANJE RESURSIMA
Ono što je zaista potrebno
je inteligentno upravljanje resursima planete.
Resursna ekonomija je zasnovana na nosećem kapacitetu zemlje
i njenim resursima.
Ako ne radite u okviru postojećih resursa
onda radite po nekom metafizičkom planu.
U resursnoj ekonomiji svi resursi bi postali
zajedničko nasleđe svih ljudi.
Pristup osnovnim životnim potrebama
bi važio za sve ljude.
Ne bi bilo monetarnih sistema,
trgovine, razmene robe, ili drugog sistema ljudske uslužnosti.
Resursna ekonomija omogućuje društveni napredak
i globalnu obnovu
u najkraćem mogućem roku.
Prema naučnim merilima učinka
možemo svima obezbediti više nego što im je potrebno.
Prosečna osoba u Venus Projektu
će živeti bolje od najbogatijih ljudi današnjice.
Ali prvo treba uraditi pregled resursa Zemlje.
Ne oslanjate se na mišljenje pojedinca
ili grupe ljudi.
Saznate čime raspolažete,
i to vam daje parametre sa kojima možete da radite.
Saznate gde je tehničko osoblje,
gde je voda, obradivo zemljište,
zdravstvene i druge ljudske potrebe
i gradite u odnosu na to.
To će odrediti gde će biti bolnice
i sve drugo.
Resursna ekonomija funkcioniše kao skladno opterećena ekonomija.
Ovo znači izbegavanje nestašica i viškova
i samim tim optimizaciju efikasnosti i uštedu energije.
Neće biti viškova, a biće malo otpada.
Biće uravnoteženo sa uslovima u okolini
i ljudskim potrebama.
Na primer, neće biti kuća u kojima niko ne živi
ili praznih teretnih vozova u putu ili stajalištima,
u zavisnosti od potrebe za njima.
Ovo osigurava da se prirodni resursi ne istroše, kao što se sada dešava.
Ideje sam dobio od ljudskog tela.
Mozak kaže "Ako samo ja razmišljam, želim najviše hranjivih materija."
Pluća kažu "Samo malo!
Ako ja ne obezbedim kiseonik, ti ne možeš da funkcionišeš."
Pa mozak kaže "U redu. Daću ti sve što ti je potrebno."
Zatim jetra kaže "Ako ja ne prečišćavam, mozak i pluća će umreti".
Dakle svaki organ dobija šta god mu je potrebno.
Tako dobijete sistem koji funkcioniše.
Kad vam se inficira prst, nema zasedanja odbora.
Nema demokratije gde se šalje odbor u mozak,
koji kaže "Prst se inficirao",
a mozak kaže "Uradićemo tromesečno proučavanje".
Za to vreme, infekcija će se proširiti do kolena.
Da bi se postiglo inteligentno upravljanje resursima,
koristi se tehnologija za nadgledanje i praćenje robe i usluga.
Slično industrijskim procesima koji se koriste danas,
samo poboljšani u cilju ravnopravne raspodele robe i usluga svima.
To je osnova za Sveobuhvatni Globalni Sistematski Pristup.
Mogu da zamislim ekonomiju izobilja
gde roboti obavljaju većinu posla,
gde našu hranu, odeću i skloništa proizvode mašine.
I mislim da je realistično da ćemo se rešiti
apsolutnog siromaštva na svetskom nivou,
do 2035. godine, i to ne samo u SAD.
Niko ne mora da gladuje ikad više.
To bi bila ogromna prekretnica
koja je ostvariva zahvaljujući tehnologiji.
Kad sve kompjuterizujemo
i počnemo da proizvodimo stvari, i učinimo ih dostupnim,
postaće previše jeftino za praćenje.
Sa najsposobnijim kompjuterima
možemo doći do prikladnijih odluka na svetskom nivou.
Ne sumnjam da će donošenje odluka vremenom
sve više i više biti prebačeno na mašine.
Na primer, pre mnogo godina
pilot bi pogledao kroz prozor i rekao
"Mislim da sam oko milju visoko."
Ali danas imaju radar
i znaju tačno koliko su visoko.
Ne želimo više ljudska nagadjanja,
kada to može mašina da uradi.
U budućnosti vidim upotrebu veoma sofisticiranih kompjutera
koji donose odluke.
Kako bi to radili?
Imali bi svoje pipke u saobraćaju, poljoprivredi,
tako da vam kažu kad je zemljište osiromašeno,
ima manje vode,
jer ima senzore ugrađene u tlo.
Kompjuter će biti povezan
sa meteorološkim odeljenjima, zonama zemljotresa, sa svim.
Mislim da će vlada postati kompjuterizovana.
Današnji najbrži kompjuter se nalazi u Kini.
Tijani superkompjuter je sposoban da izvrši
33.86 kvadriliona FLOPS operacija u sekundi.
Osamdeset posto toga što rade doktori
radiće kompjuteri.
Da li je to tačno?
Naravno. Nimalo ne sumnjam u to.
Nećete hteti da vam doktor daje dijagnozu
da vas nadgleda, ili bira terapiju.
Zato IBM Vatson bira terapiju za lečenje raka,
jer je to prekomplikovano za ljude.
Postoji 15.000 bolesti, 15.000 uređaja, lekova, terapija, recepata...
Ako ste srčani bolesnik,
mislite da je vaš kardiolog pročitao bar stotinu
od prošlogodišnjih 5.000 članaka objavljenih o srčanim bolestima?
Nema šanse!
Ali kompjuter može sve da ih pregleda?
Apsolutno!
Možda ste videli da je IBM-ov Vatson
pobedio svetskog šampiona u kvizu "Rizik"?
Ista tehnologija se može koristiti
za rešavanje pravnih problema, za javljanje u kol-centrima,
za davanje medicinskih dijagnoza...
Ovo su čudesne tehnologije
koje imaju ogroman uticaj na napredak.
Imao sam priliku da se provozam u samoupravljajućem autu.
Pre deset godina bih rekao da je to nemoguće.
Ali, naravno, to se desilo,
i vožnja niz put 101 u Kaliforniji
je bilo veoma uzbudljivo iskustvo.
Na početku je bilo zastrašujuće a onda uzbudljivo.
Na kraju mi je bilo prilično udobno u tim kolima.
Ljudi imaju udese.
Guglov samoupravljajući auto je prešao preko milion kilometara bez nezgode.
I najbolji vozači imaju nezgode pre nego što pređu milion kilometara.
Svima se otvara mogućnost da govore mašinama,
bilo mobilnim telefonima ili računarima,
i da nas oni razumeju.
Bila je to naučna fantastika pre par godina,
mašine sada mogu da izvšavaju uputstva
čak i da nam odgovore kompjuterskim glasovima.
Mislim da će za 10-20 godina biti vrlo malo oblasti,
možda nijedna, gde će ljudska procena biti bolja od odluke mašine.
Tako da će kompjuteri na kraju biti zaduženi za sve,
osim za ljudsko ponašanje.
Tehnologija može otkloniti greške koje mogu da ugroze nečiji život.
Mašina, umesto ljudi, popunjava recepte.
Robot uliva ogromnu količinu poverenja
zato što znamo da su farmaceuti
iako neverovatno vešti,
ipak samo ljudi, i povremeno će praviti greške.
Mi ovde dajemo skoro 3 miliona doza lekova na svaka 3 meseca,
pa je stopa greške od samo 1% prevelika.
Naposletku će se doći do kompjuterizovane uprave.
I to će okončani korupciju,
jer kompjuteri nemaju ambicije.
Kompjuter ne želi da bude predsednik sveta.
Niti da kontroliše ljude.
On ne reaguje u afektu.
Ako se ovaj globalni sistemski pristup usvoji,
prevazišli bismo praksu političkog odlučivanja
zasnovanu na moći i prednosti.
Čak i kompjuterski stručnjaci pišu knjige
kako mašine preuzimaju vlast - pazite!
Neće one preuzeti vlast,
nego će biti programirane za donošenje odluka.
Ne brine me to da će mašine pobesneti i preuzeti vlast,
već da će ljudi pobesneti
ako ne pronađemo način da iskoristimo ovu tehnologiju
zarad zajedničkog prosperiteta.
Venus projekat predlaže načine za postizanje toga.
Povezani samoodrživi gradovi koriste kibernetske centre
koji koordinišu industrijom, saobraćajnim sistemima,
zdravstvenom zaštitom, i protokom robe i usluga.
Ovi kibernetski centri povezivali bi sve gradove
i održavali životnu sredinu.
U početku,
interdisciplinarni timovi tehničara upravljali bi proizvodnjom,
sve dok se i ona ne automatizuje.
Mega-mašine kojima upravlja veštačka inteligencija,
mogu kopati kanale,
graditi mostove,
vijadukte
i brane.
Samopodižuće građevine bi bile praktične
za izgradnju industrijskih postrojenja,
stanova
i naposletku, većeg dela globalne infrastrukture.
Izučićemo sve negativne efekte pre izgradnje bilo čega.
Postojaće čitave grupe inženjera i mnoštvo kompjutera
koji će se baviti dugoročnim studijama negativnih dejstava.
Pod pretnjom klimatskih promena,
možda ćemo preduzeti velike inženjerske podvige.
Venus projekat predlaže upotrebu automatizovanih kopača kanala
koji bi doveli vodu rastućih mora u pustinje ispod nivoa mora,
omogućivši im procvat vegetacije.
Gradovi bi koristili isključivo čistu energiju.
Neki kažu da je ovo nemoguće
ali profesor Mark Jakobson već sada demonstrira suprotno.
Naš cilj je da zamenimo sva fosilna goriva.
Ima 30 puta više dostupne solarne energije,
na kopnu i višim lokacijama,
nego što je potrebno za napajanje celog sveta
i za sve naše potrebe do 2030. godine.
Ima 7 puta više vetra
nego što nam je potrebno.
Želimo da kombinujemo
sve dostupne izvore čiste i obnovljive energije:
vetar
solarnu energiju
geotermalnu energiju
hidro-energiju, snagu morskih struja i talasa...
Potrebno nam je 4 miliona velikih vetro-turbina
za podmirivanje oko 50% potreba celog sveta.
Možete reći da je to mnogo
ali je samo za vreme II Svetskog rata
proizvedeno oko 800.000 letelica na svetu
u periodu od samo 5-6 godina.
SAD su za 4-5 godina proizvele oko 33.000 letelica.
A to je bilo pre nekoliko decenija.
Sada imamo bolju tehnologiju
i veću sposobnost da poboljšamo proizvodnju.
Pa se sve svodi na moć volje.
Prepreke u rešavanju problema nisu tehnološke ili ekonomske prirode.
Već društvene i političke prirode.
GRADOVI U RESURSNOJ EKONOMIJI
Prvi grad bi bio poligon za testiranje
za implementaciju i budući razvoj
pomenutih društvenih ciljeva.
Prvi grad bi bio veliki istraživački centar
za izradu automatizovanih sistema narednog grada.
Što bi činilo sam grad boljim.
To bi bilo mesto odakle bi se širile informacije,
imali bismo filmske studije,
pravili kompjuterske igre i animaciju,
i druge stvari za javno prezentovanje.
Ličilo bi na univerzitetske gradove.
Imali bismo znanja o tome
šta samoodrživost zaista znači za budućnost.
Gradovi budućnosti su kružnog oblika,
ne zbog toga što ja volim krugove,
već zato što možete napraviti jedan segmet sistema
a zatim ga umnožiti po sektorima
i tako bi bilo najekonomičnije.
Kad se izgradi "predgrađe", ono se širi
i onda moraš da putuješ s jednog kraja kod zubara,
na drugi u kupovinu,
na treći kod doktora...
Ovaj sistem sadrži sve potrebne stvari.
Postoje vetro-generatori.
Svi krovovi su solarni generatori.
Sav otpad se reciklira pod zemljom
ispod puteva.
Na svim putevima se nalaze cevovodi,
pa koristimo svu tu toplu vodu
za rad klima-uređaja i svih potreba grada.
A tamo gde je stambeni okrug,
ako neko radi u zdravstvenom centru
može i da živi tu, ako tako želi.
Ovo je, u suštini, kolekcija različitih kuća.
Vaša kuća će biti u skladu sa vašim potrebama.
Freskovi nacrti prikazuju
harmonično koegzistiranje prirode i tehnologije.
Neki ljudi ne vole da žive u zasebnim kućama,
već u stanovima
jer su im blizu teretane,
dramskih i grupa za diskusije,
i raznih vrsta rekreacije...
Neboderi će u budućnosti
nuditi mnogo više pogodnosti.
Ovo je pojas za rekreaciju.
Postojali bi centri za umetnost, muziku,
oblasti za rekreaciju...
Ovo su biciklističke staze.
Ovo su tereni za tenis,
i tereni za golf.
Na terenima za golf postoje
i štapovi za golf,
tako da ništa ne morate da nosite sa sobom.
Tu biste igrali golf,
i kad završite, ostavite štapove tu.
Ovo su zgrade
u kojima svako može da dobije knjigu,
violinu, muzičke instrumente...
Sve što vam je potrebno je besplatno i dostupno.
Ovo su istraživački centri.
Sve što se tu proučava je u cilju poboljšanja vašeg životnog standarda,
kao i svih ostalih.
Ne bi bilo advokata, bankara,
marketinških agencija, osiguranja, prodavaca...
Bez novca, ove stvari vam nisu potrebne.
Tako da bismo mogli da rešavamo probleme koje svi imamo.
Na tome bi radili.
Danas se sukobljavamo sa ljudima koji imaju drugačije vrednosti,
i borimo se oko oskudnih resursa.
U budućnosti to nećemo morati.
Sarađivali bismo u cilju
poboljšanja životnog standarda svih ljudi.
Mnogi misle da ja hoću da dam ljudima stvari nizašta,
i da će ih to pokvariti.
Samim tim što ste rođeni u Americi,
niste imali ništa sa pojavom aviona,
telefona, pruga...
Sve je već tu, i srećni ste što ste to nasledili.
To što ste rođeni ovde
neće vas pokvariti.
Ne bi bilo osnove za kriminal,
jer bi svako imao pristup svemu što mu je potrebno.
Niko vas neće udariti i ukrasti novčanik,
jer u njemu više neće biti novca.
Monetarni sistem je prevaziđen.
Kad budemo imali ekonomiju izobilja,
moći ćemo da provodimo vreme
radeći ono u čemu uživamo.
Stvari koje ste videli
da su Atinjani radili tokom svog zlatnog doba.
Imali su robove za podmirivanje osnovnih potreba.
Mi to možemo raditi sa robotima.
Neverovatno!
A šta će onda kuvari
i domaćice raditi sa svojim slobodnim vremenom?
Postoji ostrvo pod imenom Ostrvo Men.
Na tom ostrvu postoji potok
i žene nose pojaseve
i donose po dve kofe sa vodom,
penjući se do svojih kuća
gde spremaju hranu.
Žene moraju da deru životinje
i da cede mast koju koriste za lampe.
Kad bi neko rekao tim ženama
jednog dana ćete uključiti napravu i voda će poteći
željenom brzinom, i nećete morati da idete do reke.
I da će jednog dana upaliti svetlo pritiskom na dugme
i da neće morati da deru životinje,
žene bi pitale šta bi onda žene uopšte radile.
Ljudi će se baviti načinom života,
kako da se povežu, putuju, rone,
obnove oštećene grebene i okeane,
očiste okeane i atmosferu.
Puno stvari ne znamo.
Moći ćete ponovo u školu, besplatno.
Svaki grad će biti univerzitetski grad
u kome saznajete nove stvari.
ČETVRTI DEO
Sve ćemo ponovo preispitati.
Od naših društvenih uređenja i procesa izgradnje,
do sistema vrednosti.
Hajde da istražimo kako bi ovaj društveni koncept
funkcionisao u resursnoj ekonomiji.
To nije samo arhitektura, već način razmišljanja.
UNAPREĐENE VREDNOSTI RESURSNE EKONOMIJE
Još uvek zaostajemo u učenju.
Teško nam je da kročimo u budućnost
bez tereta iz prošlosti.
Nećemo dospeti u buduće udžbenike istorije.
Jer smo neznalice.
Iako se odlično snalazimo sa računarima i elektronikom,
naš vrednosni sistem se ne razvija dovoljno brzo.
Ljudi bi bili mnogo produktivniji,
mnogo humaniji, mnogo srećniji.
Pitanje je da li bi ljudi bili srećniji uz novu tehnologiju?
Ne, ne samo uz tehnologiju,
već uz novi vrednosni sistem i tehnologiju.
MIŠLJENJE
Mnogo puta pitamo ljude za mišljenje.
Da li mislite da će čovek stići na Mesec?
Oni kažu možda za 10.000 godina,
umesto da kažu da ne znaju dovoljno da bi dali razuman odgovor.
To je način na koji pričaju.
Ali oni imaju mišljenje o svemu.
Uvek će biti rata, uvek je bilo rata
zato što je čovek pohlepan.
To je ono kako ljudi "ponavljaju" ono što su nekad negde čuli.
POHLEPA
Poenta je da je pohlepa dobra.
Pohlepa je ispravna. Pohlepa funkcioniše.
Ovakva kultura podstiče ljude da budu pohlepni.
Što više imate, to više zloupotrebljavate druge
kako biste zadržali to što imate.
Smatraju vas uspešnim.
Divite se ljudima koji imaju novac i poseduju stvari.
I oni uglavnom do toga dolaze preko leđa drugih koje zloupotrebljavaju.
Vi niste rođeni pohlepni.
Ljudi misle da se ljudska priroda ne može promeniti.
Da se nije promenila, i dalje bismo živeli u pećinama.
Očigledno je da se menjamo.
Ljudska priroda nije nepromenljiva
a pohlepa je izazvana nestašicom
ili nedostatkom resursa.
NESTAŠICA
Postoje veoma pitome životinje.
Krave na obližnjem polju ne bi povredile jedna drugu.
Ali kad im prinesemo narandže,
zbog nestašice narandži,
počinju da guraju jedna drugu.
U pitanju je nestašica.
Venus Projekat pokušava
da otkloni nestašicu i proizvede obilje.
Prvi put u istoriji, mi to možemo i uraditi
zato što imamo tehnologiju
za snabdevanje ljudi sa svim što im je potrebno.
INTELIGENCIJA
Neki ljudi veruju u postojanje "ljudske inteligencije".
Imajte u vidu da inženjer elektrotehnike od pre 75 godina
danas ne bi dobio posao.
Ono što je nekad nazivano inteligentnim, važilo je samo za to vreme
u tom referentnom okviru.
To je neprekidan proces.
Šta je pravo značenje inteligencije?
Sposobnost izdvajanja značajnih informacija iz bilo koje situacije.
Rekao bih da od sledećih 20 godina zavisi
da li će postojati inteligentan život na Zemlji.
Zavisi od toga šta uradimo u vezi sa životnom sredinom
i šta uradimo u vezi sa problemima čoveka.
Siromaštvo, glad u svetu, bolesti i traćenje resursa.
Ako naučimo da inteligentno upravljamo Zemljinim resursima,
možemo savladati većinu problema za relativno kratko vreme.
KREATIVNOST
Kreativnost je korišćenje poznatih sistema
i njihovo povezivanje na jedinstvene načine,
uz dodatak par stvari zarad poboljšanja produkta.
To važi za muziku, slikanje, crtanje, pronalaske...
Ako učite istoriju pronalazaka,
uočićete odnos i povezanost svih ovih varijabli.
ZASTARELI KONCEPTI MOTIVACIJE
Mislim da je deo propagande svakog sistema
koji kaže da je finansijska dobit glavna motivacija za ljude,
taj da su ljudi zainteresovani za novac.
Ali ima ljudi koji su motivisani drugačijim interesima.
Medicinsko istraživanje, ljudi posvete ceo život tome.
Ima ljudi koji naporno rade i štede novac
onda odu u Afriku i provedu vreme pomagajući drugima.
Njih ne motiviše novac.
Sumnjivi su mi ljudi koje motiviše isključivo novac.
Zlatni sat od 40.000 dolara!
To nije zdrava motivacija.
Ako želite da znate šta ubija podsticaj...
Ako date ljudima minimalan iznos novca,
minimalan odmor, naporan posao bez ikakve budućnosti...
Čovek koji pere sudove u restoranu...
Donose novu gomilu svakih 20 minuta.
On ne vidi izlaz. Nikad neće moći da kupi kuću ili auto.
Ne poseduje dovoljno.
Kakav je to onda podsticaj?
Ali mora da pere sudove jer ima dvoje dece.
Mora da ih hrani.
A to uopšte nije dobro za mentalno zdravlje.
MOTIVACIJA U RESURSNOJ EKONOMIJI
Šta će motivisati ljude?
Svet bez rata, siromaštva, gladi,
gubitka posla i prihoda...
Podsticaji i izbori su ogromni.
Hiljade stvari možete da radite,
kad imate obezbedjenu hranu, kuću i obrazovanje.
Onda na poslu možete
da rešavate, ne sve,
ali sve probleme tog vremena.
FUNKCIONALNA SEBIČNOST U KOOPERATIVNOM DRUŠTVU
Radili bi sve to jer bi bili funkcionalno sebični.
Biti sebičan sam za sebe je štetno.
A funkcionalna sebičnost znači:
brinuti o životnoj sredini,
deliti ideje sa ljudima,
i na taj način svi dobijamo.
Svakog dana na vestima mogu da vide
da je sve što rade u korist celog čovečanstva.
Onda svako predstavlja
dodatak njihovom životu,
umesto da se svi prodaju
i profitiraju jedni na drugima.
Sada imaju vremena da cene ono što novi svet radi.
Svi filmovi u budućnosti će im pokazivati šta se dešava
širom sveta.
Šta je novo, i da imaju slobodan pristup tim novim stvarima.
Zato što svi brinu o svima.
UTOPIJA
Želeo bih da precrtam reč "Utopija". Takva stvar ne postoji.
To je kao da projektujete najbolji mogući grad.
To nije moguće!
Možemo da isprojektujemo bolji grad,
ali kako vreme prolazi, sa novim pronalascima,
to će uvek biti proces promena.
Jesmo li civilizovani? Naravno da ne!
To je tekući proces.
Ljudi misle "Tvoje ideje su utopijske".
To nije utopijski.
To je primenjena tehnologija i efikasnost.
DRUŠTVO U RAZVOJU
Ono što želimo je društvo koje se razvija, i nikad se ne zaustavi.
Uvek uči nove stvari, napreduje i menja se.
Pomaže ljudima da se emotivno i intelektualno prilagode na očekivanje promene.
Promene na bolje.
MORALNOST
Ako je sredina struktuirana,
ona stvara ono što se može nazvati etičkim i moralnim ponašanjem.
Ali ako ne promenite sredinu,
ona će nastaviti da stvara ovo što imamo sad.
Dakle, sredina mora da se promeni.
To znači škole, stvari koje učimo, jezik...
Sve ovo treba unaprediti.
Mislim de će se ljudi etički ponašati prema prirodi.
Etički, ne zato što tako piše u knjigama,
već zato što je tako bolje i za njih
i za društvo.
Dakle, nova etika se zasniva
na kapacitetu Zemlje, umesto na mom mišljenju.
LJUDSKA PRAVA
Da li će to biti demokratija?
Ona nikad nije ni postojala.
Korumpirana je od početka ali to nikad nije otkriveno.
Da li ste glasali za svemirski program?
Za izgradnju ratnih brodova?
Da li ste glasali za ratove?
Šta smatrate participativnom demokratijom?
Nikad nije postojala. To su samo reči.
Kad čujete demokratija i sloboda, pazite!
Znači da to ne postoji.
U svetu u kom to postoji,
ljudska prava nisu samo reči,
ugrađena su u sistem.
Rasne i rodne studije
su deo sistema u kom ljudska prava nisu ostvarena.
EMOCIJE
U budućnosti,
ako kažete da treba da postoji više dobrote u svetu
i više saradnje,
neki bi pitali kako to postići.
Ako nemate odgovor, pitaće zašto galamite.
Neće prihvatiti to kao nešto smisleno.
Emocije su nepotrebne za obavljanje zadataka.
U budućnosti će sva osećanja i emocije
biti pretvorene u obrazac delovanja.
Sprovodiće se medicinska istraživanja
kako ojačati slabe kosti,
kako poboljšati zdravlje ljudi.
Kad se emocije pretvore u dela
umesto ovoga.
LJUBAV
Još jedna stvar koja zbunjuje ljude,
reč "ljubav".
Šta bi bilo kad biste živeli sa sopstvenom replikom?
Koliko dugo biste ostali zajedno?
Koliko brzo biste pukli?
Da li volite sebe sve vreme?
Naravno da ne!
Kako možete voleti drugu osobu?
Volite samo određene stvari kod ljudi
i određene stvari kod sebe.
Reč "ljubav" će nestati u budućnosti
i biće zamenjena novijom definicijom, pod nazivom "ekstenzionalnost",
što znači poboljšati živote jedno drugom.
"Volim te" su samo prazne reči koje ništa ne pokazuju.
Pokazatelj ljubavi je kako se ljudi ponašaju jedni prema drugima.
SVEST
Još je jedna stvar veoma opasna,
tvrditi da ste "svesni".
Stalno čujete to "barem sam svestan".
Kad se sretnem sa tim ljudima, pitam ih gde im se nalazi jetra.
Obično nisu sigurni.
Koliko se brzo vaša krv kreće kroz vene i arterije?
Koji deo mozga kontroliše kreativnost?
A koji je odgovoran za emocije?
Šta je, po vama, svesnost?
Ljudsko biće, sa vrha Empajer Stejt zgrade, može videti loptu prečnika oko 1 metar.
Kukavica može videti novčić, i da li je u pitanju glava ili pismo.
Termin "svesnost" je ograničen vašim čulima.
Mi nikad ne možemo biti "svesni".
Možemo se razvijati, u nekoj meri,
i razumeti, možda, nešto više o mnogim stvarima.
Ali nikad nećemo dostići "svesnost"
jer ne vidimo gama zrake, kosmičke zrake...
Ne vidimo sve te stvari bez instrumenata.
RELIGIJA
Religija ima staru knjigu, sa puno mitova.
Prepuna je mitova i ne menja se svake godine. Razmislite o ovome.
Naučnik ima knjigu o astronomiji.
Svake godine se ta knjiga menja.
Ako imate knjigu o elektronici staru dve godine, ona je zastarela.
Knjige se menjaju.
A sveštenik stoji s tom jednom knjigom u ruci,
sa veoma uprošćenim tumačenjem Zemlje,
koja se bavi onim čega se ljudi plaše: šta se dešava posle smrti.
Danas mitovi i sujeverje preovladavaju,
ne zato što ne razumemo stvari,
već zato što želimo da verujemo u ono zbog čega se bolje osećamo.
SVRHA
Kažu vam u školi da sve u prirodi ima svrhu.
Stvari tipa "šta je svrha života".
Kažu da je svrha obrva
da uklone znoj na stranu.
To znači da postoji dizajner.
A koja je svrha kašljanja i kijanja?
Da zaraze druge ljude?
Kažu da je svrha rogova na životinji zaštita.
Pitam ih koja je svrha rogova?
Kažu za probadanje drugih životinja.
A šta ako rogovi idu na stranu?
Da bi odbijale druge sa strane?
Šta ako priđu otpozadi? Da li ih štite i pozadi? Ne!
Životinje su rođene sa raznim rogovima
i one nauče da ih koriste.
Ljudi se nadaju da postoji neka kosmička svrha života.
Ali nam nauka, koliko vidimo,
ukazuje da nema dokaza za postojanje svrhe univerzuma.
Da li to znači da ne postoji svrha univerzuma?
Ne, to ne možemo da dokažemo.
Samo da ne postoji dokaz univerzuma sa svrhom.
Univerzum se ponaša tako kao da nema svrhu.
Da li to treba da nas deprimira? Po mom mišljenju ne,
jer to znači da je svrha našeg života ona koju sami stvorimo.
ODANOST METODOLOGIJI
Ne želimo da ljudi budu odani korporacijama ili državi.
Želimo da oni budu privrženi metodologiji
i pronalazaštvu u smislu poboljšanja svega što postoji.
Napraviti sve boljim, pametnijim, bržim...
I staviti na raspolaganje svim ljudima.
To je privrženost koja je potrebna.
Ako Kina izume nov način za proizvodnju automatizacije,
čestitamo!
Ako Afrikanci smisle neku odličnu ideju, čestitamo!
Dosta je bilo odanosti korporacijama i državi.
Odanost Zemlji i svim ljudima na njoj.
Da učinimo Zemlju mnogo boljom nego što trenutno jeste.
To je odanost o kojoj pričam.
To je vrsta zakletve o kojoj pričam.
Dati zakletvu metodologiji.
Ako uspemo da stignemo do razumnije budućnosti,
zadatak će biti rešavanje problema zajedničkih za sve ljude.
Moramo unapred znati da je Zemlja naše spasenje.
Ako se ne budemo brinuli o njoj, bez obzira koliko crkvi izgradite,
umrećemo od gladi i poubijati jedni druge.
Stvarni izazovi su stvaranje obilja,
obnavljanje oštećene životne sredine,
deljenje i stvaranje inovativnih tehnologija,
i poboljšavanje komunikacije među ljudima.
Možemo da stvorimo mnogo bolji svet, bez rata,
bez kriminala, bez potrebe za zatvorima
i bez potrebe za novcem.
To možemo da prevaziđemo. Imamo tehničku sposobnost
da učinimo stvari dostupnim svima.
Sva čuda tehnologije, nemaju nikakvo značenje
ukoliko ne poboljšavaju živote svih ljudi.
Vizija primenjene nauke može da služi opštem dobru.
Iako je ovaj cilj vekovima izmicao ljudskoj civilizaciji,
mogućnost boljeg života za sve
će naposletku zavisiti od izbora koje učinimo danas.
"Ako mislite da ne možemo promeniti svet,
to samo znači da niste jedan od onih koji će ga promeniti." ~ Žak Fresko
Pridružite se onima koji rade na tome da Venus projekat postane stvarnost.
www.TheVenusProject.com
Prevodi: Internacionalni jezički tim http://forum.linguisticteam.org